Nechcem, aby si bol zlý človek.
Bojím sa, že zídeš z cesty.
Zoberieš tú ponuku?
Nie, ak si to nebudeš želať.
Odmietni ju.
Sľúb mi, že sa už budeš správať dobre.
Nauč ma to.
- Desiata Epizóda -
Nastúp.
Mám zapnutú klímu.
Už viem, prečo je tu taká zima.
Klíma?
Bože, ani si si nevšimla, že na teba fúka ten studený vzduch.
Však tá klíma vôbec nefunguje.
No tak... Pozri sa.
Čo ťa to napadlo, ponúknuť mi odvoz do práce?
Nepáči sa ti to?
Páči.
Keby si prišla o minútu neskôr, už by som bol preč.
Yoo Jin Kang, dnes máš šťastie.
Šťastný deň!
Čo budeš robiť na budúci štvrtok?
Bože.
Na budúci týždeň začína november.
Ani som si nevšimla, ako rýchlo tie mesiace ubehli.
Neboj sa...
Ja už som aj zabudol, aký je rok.
Urobíme si gimbap?
Preháňam to?
Dobre, už sme ho dávno nemali. Navodí nám to piknikovú atmosféru.
Naozaj?
Inak...
Mal by si si kúpiť novú športovú obuv. Tvoje topánky sú už veľmi staré.
- Už choď. - Dobre.
Hej.
Včera som to prehnal.
Už si dospelá...
A keďže si dospelá,
verím, že sa o všetko postaráš a už ťa nebudem hrešiť, dobre?
Dobre.
Áno, alebo nie?
Už si zvážil moju ponuku?
Nie.
- Vymazať kontakt "Jang Se Ran" -
Idem si urobiť kávu.
Už som ju dovarila.
Nech sa páči.
Ďakujem.
Wow, tá káva má orieškovú príchuť.
Však? Mám ju rada, lebo nie je príliš sladká.
Ďakujem.
Riaditeľka Jang Se Ran študovala na umeleckej škole, však?
Áno, veľa o tom hovorila v rôznych rozhovoroch
a vyzerá to tak, že sa zaujíma o inštalačné umenie.
Tvrdí, že má zbierku diel Kusami Yayoi.
Preto si myslím, že by sme mali použiť multidimenzionálnu grafiku
namiesto jednodimenzionálnej.
Čo má rád Moo Young?
Vkus riaditeľky Jang je dôležitý,
no taktiež je dôležitý vkus pána Kima, keďže to on bude mať to miesto na starosti.
Myslím si, že by sme sa ho na to mali spýtať.
Nemyslím si, že tú ponuku príjme.
Ako to myslíš?
No, včera som sa s ním stretla
na ceste domov...
Keďže bývame v tej istej štvrti, stretla som ho v obchode.
Spýtala som sa ho na tú prácu.
Povedal, že tú ponuku asi nepríjme.
"Asi"?
Keďže si sa ho na to spýtala, mala si z neho vydolovať jasnú odpoveď.
Ešte nad tým premýšľa, alebo sa už rozhodol?
No, myslím si,
že nad tým premýšľa.
Nie.
Myslím si, že sa už rozhodol.
Povedal to dosť rázne...
Prečo...
Prečo sa nad takou zlou správou usmievaš?
Usmiala som sa?
Určite nie...
Usmiala som sa, lebo som z toho veľmi sklamaná.
Však som vám vravela,
že sa dnes slečna Yoo správa zvláštne!
Áno, už dve hodiny si tu niečo pohmkáva.
Ja?
Áno, už začali kvitnúť kvety...
Nie.
Čo si o tej správe myslíte, pán Choi?
Popravde, myslím si, že to bolo od neho drzé.
Však?
Bola som na neho až príliš milá.
Zajtra máme priviesť Lim Yu Ri na úrad prokuratúry.
Dnes nám prišiel príkaz.
Na vyšetrovanie Kim Moo Younga nám dali iba týždeň.
Prečo ich nechcú zobrať na prokuratúru spoločne? Iba to naťahujú...
Povedali, že tie dôkazy, ktoré máme nie sú dostačujúce...
- Lee Kyung Chul. - Áno, pane?
Vedeli ste o tom,
že pán Yoo podal žiadosť na prevelenie do iného tímu?
Naozaj?
Yoo Jin Gook.
Viete, prečo som vád dvoch dal dokopy, však?
Áno. Nebudem sa hnevať, ak mi odoberiete odznak.
O dva mesiace sem príde nábor nových policajtov a tým pádom odchod starých.
Pán Yoo, predchádzajúci raz ste mali šťastie,
no tentokrát ho už možno nebudete mať.
Ak to dotiahnu pred disciplinárnu komisiu, fakt ma to naštve.
Popravde, pán Yoo by si to zaslúžil, no nie?
Keby nám povedal o Yu Ri skôr,
nemuseli by sme ísť po Moo Youngovi a tým pádom by sa o tom nedozvedela televízia.
No...
Stalo sa to kvôli mne.
Pán Yoo nevedel o tom,
- že som sa v tom prípade hrabal. - Ty...
Nechaj ho tak, dobre?
Cho Rong si je s pánom Yoo veľmi blízky.
Ešte nevieš o tom, že Cho Rong chodí s jeho mladšou sestrou?
Čože?
- Ide vám to dobre? - No...
Áno.
No, mal by si si vybrať na koho budeš strane.
- Áno. - Spamätaj sa.
Žiadne disciplinárne konanie sa nebude konať.
To som rád!
Budem stručný...
Chcem, aby sme na tento incident zabudli.
Neviem, čo vás na tom prípade tak zaujalo,
no chcem, aby sme opäť spolu vychádzali.
Budeme sa tváriť, že v našom tíme neexistujete.
Musíme predsa udržiavať dobré vzťahy.
Pán manažér.
Práve som nám zalial kávu. Dáte si?
(Kim Moo Young: Kontakty)
Ďakujem.
Keby nebolo teba. určite by ju predvolali.
Neľutujem to...
Vedel som, že mi to prejde.
Prepáč, že som ti nepovedal o Moo Youngovi a Yu Ri.
Áno, to ste pokazili.
Máš pravdu.
Už som vám to odpustil, ale...
Ale?
Nechajte to tak. Som rád, že vás nevyhodili.
- Hej, Cho Rong. - Áno?
Čo je toto?
Dal mi ich jeden môj známy z Haesanu.
Chcel, aby som niečo Jin Kang kúpil.
Kúp jej niečo aj za mňa, dobre?
Kúp jej niečo, čo má rada.
No, už môžeš ísť. Ja sa vrátim trochu neskôr.
Dobre.
Prepáč.
To slovo...
To slovo som od teba nechcel počuť.
Prepáč, Cho Rong.
Pán Yoo.
Nevyšlo nám to.
Myslím si, že by ste to mali vedieť.
Nechcem, aby som to neskôr oľutoval.
Som rád, že ste nás zoznámili, no nevyšlo nám to.
Uhm Cho Rong.
Chceš ísť na drink?
Nie, možno nabudúce.
Nabudúce.
Poďme autobusom.
Poďme.
Dnes pôjdem okolo Hongdae, tak ťa zveziem domov.
Nie, pôjdem autobusom.
Určite budú všade zápchy a nechcem, aby ste dlho čakali.
Autobusy sú dosť rýchle, keďže majú svoj vlastný pruh.
Preto pôjdem autobusom.
Mali by sme využívať verejnú dopravu.
Dobre.
Mohli by ste ma teda hodiť k metru?
Povedala som, že idem smerom k Hongdae.
Metro ja na opačnej strane.
Prejdi sa, dobre?
- Maj sa. - Dovidenia!
- Uvidíme sa zajtra! - Dovidenia.
Bože!
Pôjdem aj ja tým autobusom.
Naozaj?
Aj slečna Lim chce ísť autobusom.
Nie, zase uviaznem v zápche.
Radšej pôjdem na metro.
- Dobre. - Uvidíme sa zajtra.
Nakoniec pôjde na metro.
- Aj slečna Lim chce ísť autobusom. - Čo to malo znamenať?
No, varovanie?
Wow, dnes je na prechádzku úžasný čas.
Toto ročné obdobie mám najradšej.
Mám pocit,
že ma toto počasie istým spôsobom oslobodzuje.
No?
Čo si hovorila?
Vadí ti, že nám november klope na dvere?
Prečo by mi to malo vadiť? Veď každý rok máme november.
Tak nad čím tak úpenlivo premýšľaš?
Nad ničím...
Jin Kang sa rozišla s Cho Rongom.
- Naozaj? - Áno.
Cho Rong mi nedávno povedal, že im to nevyšlo.
Škoda.
Cho Rong je skutočne špeciálny muž.
Niečo mi o tom hovor...
Keby som to vedel, nepovedal by som jej tie slová.
Aké slová?
Ráno som povedal Jin Kang,
že sa už nebudem starať do jej vecí
a že ju už nebudem napomínať.
Dobrá práca.
Čo s tým chceš urobiť,
keď si jednoducho nie sú súdení?
Už sa nehnevaj
a snaž sa upokojiť.
Prečo sa vlastne rozišli?
Neviem.
Ale mám pocit, že to má niečo spoločné s tým chlapom.
Kim Moo Young?
Čo to... Vieš o niečom?
Nie tak úplne...
Inak.... Už si odmietol tú ponuku
ohľadne vedenia toho baru v Seongsu-dong?
Ešte nie, však?
Čo si myslíš?
Takže si ju odmietol.
Popravde, moja šéfka dúfala,
že tú ponuku príjmeš.
Myslela si, že budeš našou spojkou.
Keby som tú ponuku prijal, určite by som s vami spolupracoval.
Je mi mojej šéfky trochu ľúto...
Prečo si nechcela, aby som tú ponuku prijal?
Je to oveľa lepšie platená robota, akú mám teraz.
- Nemáš rada peniaze? - Ja?
No tak... Aký človek na tomto svete nemá rád peniaze?
Chcem, aby si mal stabilný príjem.
Mám rada peniaze,
lenže nechcem, aby si pracoval s takými ľuďmi.
Tí ľudia sú všetkého schopný.
Povedal si, že sa ťa môžem na čokoľvek opýtať...
Dodrž ten sľub.
Som zvedavá žena.
Mám na teba veľmi veľa otázok.
Neskôr ti ich určite položím,
no teraz na to nemám chuť.
Vždy keď som ťa videla, som sa vedela veľmi nahnevať.
Bola som nahnevaná, no taktiež som mala chuť plakať.
Povedala som si, že sa už s tebou nebudem stretávať.
Nechcela som sa pred tebou usmievať.
Lenže som sa zmenila a chcem sa začať usmievať.
- Neusmievaj sa. - Prečo?
Tvoj úsmev ma desí.
Jedz.
Dobre.
Nemôžeme ísť tadiaľ?
Poďme tadiaľ.
- Si naštvaný? - Trochu.
Nechcem môjho brata zbytočne dráždiť.
Vieš, že ťa nemá rád, však?
Áno.
Lenže ja ho mám rád.
No, neviem, či ho mám rád,
ale je to zábavný človek.
Rád ho provokujem.
Občas by som sa s ním chcel aj pohádať.
No...
Vždy ma vie vyprovokovať.
Však?
Už si sa predo mnou raz usmiala.
Čože?
Mám pocit, že ťa nikdy nebudem mať v láske.
Ako sa má tá mačka?
Dal si jej meno?
Jej prvé meno je Jin a druhé Kang. Jin Kang.
Načo som sa ťa to vôbec pýtala.
Mám pocit, že ťa nikdy nebudem mať v láske.
Držím ti palce.
Usmievala si sa na mňa asi tri sekundy.
Pamätáš si na to?
Oh, áno.
A čo tá mačka? Hľadal si ju?
Áno, ale nenašiel som ju.
Ale dostal som od nej správu.
Povedala mi, že si našla priateľa, takže na mňa nemá čas.
Povedala, že na ňu nemám čakať.
Mám pocit, že ťa nikdy nebudem mať v láske.
Držím ti v tom palce.
Kvetinárstvo! Odkedy tu je?
Poďme sa tam pozrieť.
- Dobrý večer! - Dobrý večer.
- Už máš všetko? - Áno.
Jeseň je perfektné obdobie pre chryzantémy.
Sú pekné, však?
- Áno. - Včera som ich kúpila na ceste domov.
- Otvorili tu nové kvetinárstvo. - Ahá.
Aj dnes ma zvezieš do práce?
Super!
Mal by som ťa zaviesť do práce...
Ozaj, dnes na mňa nečakaj, lebo budem v práci až do večera.
Ingrediencie na gimbap si budeš musieť kúpiť sám.
Keď ho zajtra urobíš, ponúkni aj Cho Ronga...
Už je v práci?
Prečo chodíš posledné dni tak neskoro domov?
Predtým, než pôjdem na piknik
sa musím v robote o všetko postarať.
Poďme.
Povedzte niečo!
Prečo ste sa priznali až teraz?
Aký ste na to mali dôvod?
Odpovedzte nám!
Pán Yoo.
Mohli by ste predtým, než pôjdete domov niekoho skontrolovať?
- A koho? - Kim Moo Younga.
Zajtra má prísť na výsluch, lenže sa mu neviem dovolať.
Nechceme, aby nám niekde odcestoval.
Ten výsluch je zajtra o druhej.
O druhej.
Dobre.
Vybíja sa mi baterka, takže už budem končiť.
Dobre, dnes budem v práci do večera. Nemusíš za mnou chodiť.
Dobre.
Ak pôjdeš okolo môjho domu,
choď sa pozrieť čo je pod kvetináčom.
Dobre, maj sa.
Prečo si odmietol moju ponuku?
Snažím sa niečo naučiť.
Preto som vás musel odmietnuť.
A čo sa chceš naučiť?
Ako byť dobrým človekom.
Čože?
Dobro sa k tebe nehodí.
Preto sa to snažím naučiť.
Myslím si, že som vám už všetko vysvetlil.
No nie?
Videla som to na prvý pohľad.
Vidím, že ty nie.
Podobáme sa na seba.
Nikdy nezapadneme medzi normálnych ľudí.
Vďaka obyčajnej nude som sa dostala až takto ďaleko.
Vo svete, v ktorom som žila
som nenachádzala žiadne potešenie.
Preto keď zbadám niečo, čo sa ligoce, ihneď idem potom.
Lenže nakoniec sa vždy na mojom omyle popálim.
Je to nuda.
Ale nemôžem sa sťažovať...
Pretože už prešlo toľko rokov.
Momentálne sa najviac ligoceš ty.
Čo by si robil na mojom mieste?
Išiel by si sa na to, čo sa ligoce pozrieť, no nie?
Jedného dňa za mnou prídeš.
Dám za to ruku do ohňa.
Je to hnusné.
O koľkej má ísť na úrad prokuratúry?
Číslo, ktoré voláte je momentálne nedostupné...
Sú pekné, však? Včera som ich kúpila na ceste domov.
Ozaj, dnes na mňa nečakaj, lebo budem v práci až do večera.
Číslo, ktoré voláte je momentálne nedostupné...
Čo to... Vieš o niečom?
Nie tak úplne...
Keď ste zatkli Moo Younga za tú vraždu,
dostala som telefonát od Jin Kang.
Spýtala sa ma, či tie správy skutočne hovoria o Moo Youngovi.
Lenže...
Jej hlas....
Ak je Moo Young chlapec, ktorého hľadáš,
nemal by sa stretávať s Jin Kang...
Však?
Haló?
- Jin Gook, ahoj. - Ahoj.
To som ja.
Prečo si bol ticho? Myslela som si, že si mi zavolal omylom.
Kde si? Prečo si mi nedvíhala mobil?
Prepáč, koľkokrát si mi volal? Mala som mobil na tichom režime.
Kde si?
Ako to myslíš? Som predsa v práci...
Veď som ti o tom ráno hovorila.
Naozaj si v práci?
Slečna Yoo, myslím si, že sme to stratili.
Nie, určite je to v inom priečinku. Počkaj, pozriem sa na to.
Jin Gook, ja...
Dobre, nebudem ťa rušiť. Maj sa.
Bože.
Prišli ste za mnou?
Áno.
Nedali ti žiadne inštrukcie, keď ťa vtedy prepustili?
"Snažte sa prijať každý hovor od polície."
"Ak zmeškáte hovor, čo najskôr zavolajte naspäť."
"Ak budete musieť odísť z mesta,"
"dajte nám vedieť vopred."
"Ak budete mimo dosahu dlhšiu dobu, dáme vás na zoznam hľadaných osôb."
- Mali ste na mysli tieto inštrukcie? - Ak si si ich zapamätal,
prečo sme ťa nemohli celý deň kontaktovať?
Vybila sa mi batéria.
Chcel som vám zavolať naspäť po nabití.
Čo je? Stalo sa niečo?
Zajtra máš prísť o druhej na výsluch.
Dobre.
Chodíš s mojou sestrou, však?
Prestaň sa s ňou stretávať.
Prečo?
Pretože si ju nezaslúžim?
Nie, o to teraz nejde. Ide o teba...
Pretože si to ty...
Prestaň sa s ňou stretávať.
To nie je prosba, ale varovanie.
Pane, mohla by som tu vystúpiť?
Ak pôjdeš okolo môjho domu,
choď sa pozrieť, čo je pod kvetináčom.
Kim Moo Young.
Titulky preložilo Škaredé Káčatko
Kde máš poháre?
Nemám poháre. Napijem sa rovno z fľašky.
Naozaj nemáš poháre?
Nie.
O čom sa ti snívalo?
Bol to zlý sen?
V mojom sne mi zomrel otec.
Zomrel ti otec?
Áno.
Zastretlili ho.
Toto je piatykrát čo sa mi opakuje ten istý sen.
Stále sa ti sníva rovnaký sen?
Nie, ale koniec je rovnaký.
Každý sen je čoraz jasnejší...
Je to taký pocit, ako keď si chceš na niečo veľmi spomenúť...
Čo je v tom sne?
Začiatok je vždy pekný.
Som šťastný.
V mojom sne mám možno 4 či 5 rokov.
Hrám sa v lese s mojimi hračkami.
Mám pocit, že sa hrám s mojim mladším bratom.
Keď sa vrátim domov, zbadám môjho otca.
Chcem k nemu ísť, pretože ho rád vidím.
Počujem zvuk varnej kanvice
a vody ktorá práve vrie...
A pištoľ.
Pomedzi paru z kanvice vidím zbraň.
Zbraň?
Áno.
Niekto chce môjho otca zabiť.
To je moment, kedy sa z môjho sna stáva nočná mora.
Bojím sa.
Nevidím tomu mužovi do tváre,
no vidím jeho pištoľ.
Mám pocit, že tá zbraň je pripravená na výstrel.
Chcem môjho otca okríknuť,
lenže v tom momente ho tá pištoľ postrelí a on padá k zemi.
Tu sa môj sen vždy končí.
Nemôžem sa zobudiť. Mám pocit, že sa dusím.
V tej chvíli počujem tvoj hlas...
Môj hlas?
Áno... "Kim Moo Young."
Okríkneš ma presne tak, ako dnes...
- Naozaj? - Áno.
Keď som sa zobudil a uvidel som ťa pri mne,
mal som pocit, že ešte stále spím.
Odkedy máš tieto nočné mory?
Od tej nehody pri Yangso.
Vtedy som tiež počul tvoj hlas.
Kim Moo Young.
Ako si vedel, že je to môj hlas?
Bola si to ty.
Zvláštne.
Možno....
Možno to nie je sen.
Ak to nie je sen, čo to je?
Minulosť, na ktorú som zabudol?
Na nič si do mojich piatich rokov nepamätám.
Na nič?
Nie.
Ani neviem, či som mal päť rokov.
Ohľadne môjho detstva si na nič nepamätám.
Čo je tvoja prvá spomienka?
Prechádzka.
Viem, že som sa niekde prechádzal.
Boleli ma nohy a bol som veľmi hladný.
Bál som sa, pretože som nevedel, kde som, no stále som kráčal.
Mám pocit, že som sa o niekoho veľmi bál.
Nedokázal som zastať, pretože som mal pocit, že na mňa niekto čaká.
Kto?
Tvoja mama?
Otec, mama...
Ja a môj mladší brat.
Pekne som ho nakreslil, však?
Áno.
Toto je moja jediná indícia.
Stratil som sa a našla ma stará pani.
Povedali mi, že o rok neskôr zomrela.
Preto ma starosta zobral do sirotinca.
Keď som tam prišiel, mal som ten obrázok vo vrecku.
Ako sa ti páči ten obrázok?
Všetci sú na ňom šťastní.
Všetci sa usmievajú.
Pozri sa, je tu aj anjel.
Nevyzerá to skôr ako policajt?
Policajt?
Má na hlave fialovú čiapku.
Môžem sa mýliť...
Už od mala si myslím, že môj otec bol policajt.
Otec, ktorého vídavam v snoch
hľadá svojho strateného syna...
Bojí sa o neho,
no stále po ňom pátra...
Po svojom synovi.
Preto...
Preto nie som sirota.
Som nezvestné dieťa.
Som detinský, však?
Nie.
Koľkokrát si nad tým premýšľal?
Veľakrát.
Čo je?
Aký máš pocit z mojich slov?
Poznám ten pocit.
Ako?
Neviem...
Pozri sa.
Rodina na obrázku je šťastná.
Keby som bola na tvojom mieste, myslela by som si to isté.
Naozaj?
Pokúsil si sa nájsť svoju rodinu?
Áno, keď som mal osem rokov a neskôr, keď som mal dvadsať.
- Nič som nenašiel. - Chceš sa o to znova pokúsiť?
Bojíš sa,
že ten sen môže byť skutočný, však?
Už si doma?
- Gimbap? - Áno.
Otvor ústa.
Keď si bola malá, milovala si vyjedať konce.
Keď som ho krájal, vždy si pri mne netrpezlivo čakala.
Aj taká maličkosť ťa vedela potešiť.
Konce mám najradšej.
- Tak si daj... - Ďakujem.
Choď spať. Môžeme odísť neskôr.
Čo je? Chceš sa pred spaním najesť?
Jin Gook.
Dnes do toho kláštora asi nepôjdeme...
Naozaj? Prečo? Máš toho veľa v práci?
Áno, mám toho veľa
a musím pripraviť prezentáciu na budúci týždeň.
Je to veľmi dôležitá prezentácia.
Povedala som šéfke, že neprídem do práce,
no mám pocit, že by som mala.
Tak ľahko som ho oklamala.
To som sa naučila od teba.
Žartujem. Jedz.
Už nebudeme klamať, čo ty na to?
Zahrávaš sa so mnou.
Je to dobré, však?
Je to veľmi dobré.
Mohol by sa tým živiť.
Jin Gook...
Vždy keď ideme na piknik tak nám pripraví gimbap.
Nikdy na to nezabudne.
Prečo práve dnes?
Prečo chodíte do kláštora prvého novembra?
Veď to...
Prečo tam chodíme práve dnes?
Vždy sme to robili, no neviem prečo...
- Si v poriadku? - Nikdy som sa nad tým nezamýšľala...
Ďakujem.
- Si v poriadku? - Asi sa mi to zapáčilo.
Stala sa z toho naša rodinná tradícia.
Keď som bola malá, oveľa viac som sa tešila na náš piknik,
ako na športovú olympiádu v škôlke.
- Nová stanica Haesan -
Hej, už ste tam?
Ďakujem.
Áno.
Na oplátku pôjdeš na rande s mojím bratom, dobre?
Dobre.
Takže toto je stanica Haesan.
Myslela som si, že si ju budem pamätať, ale nič mi tu nie je povedomé.
Toto je nová stanica.
- Nová stanica Haesan -
Stará stanica sa nachádza v centre mesta.
Už ju zavreli.
Už som tu dávno nebola.
Nikdy sme sa sem po našom sťahovaní do Seoulu nevrátili.
Keď mi brat povedal, že ho prevelili do Seoulu,
nič som si z toho nerobila.
Ale...
Ale kto by do Seoulu prevelil obyčajného policajta z Haesanu?
No, možno niekomu sa to podarilo, ale...
Ale myslím si, že požiadal o to prevelenie.
Pracoval u polície aj tu v Haesane?
Áno, je policajtom od svojich dvadsiatich-dvoch rokov,
takže pracoval aj tu.
Pracoval u polície aj tu v Haseane?
Áno, je policajtom od svojich dvadsiatich-dvoch rokov,
takže pracoval aj tu.
Ste z Haesanu.
Skutočne stadiaľ nepoznáte žiadnych policajtov?
Nie, nepoznám.
Čo je?
Nič.
Poďme už domov.
Čože? Však máme o druhej vypočuť Kim Moo Younga.
Presunulo sa to na zajtra.
Je mimo mesta.
Vidím, že si užíva slobodu.
- Kam išiel? - Už je na ceste do Haesanu.
Nemôžeme za ním ísť.
A kde je manažér Yoo?
Povedal, že si musí niečo vybaviť.
Niečo?
Bože, zabudol som, že je to náš maskot.
Počul som, že požiadal o prevelenie.
Škoda, že o to nepožiadal skôr.
Konečne tu už bude pokoj.
Neviete, aký má spor s tím lídrom?
A prečo všetci tvrdia, že to pán Yoo môže za rozpustenie ich starého tímu?
Ich tím pracoval na jednom prípade a zomrel im páchateľ.
Zomrel?
Bol to nebezpečný zločinec a pán Yoo ho išiel zatknúť úplne sám.
Lenže ten zločinec spadol z hory a zomrel.
Spadol?
Pošmykol sa, alebo náročky skočil?
Možno sa pošmykol a spadol,
alebo ukončil svoj život náročky...
Ide o to, že pán Yoo ho išiel zatknúť úplne sám.
Potrestali ho za to, nie?
Nie, vôbec...
V tej dobe bol veľký počet zločinov
a spoločnosť takúto maličkosť neriešila.
Tak prečo....
Tak preto ho tím líder nenávidí...
Veď všetci poznáme takých ľudí.
Vyzerá to tak, že ten prípad sa ho dotkol.
Preto sa ich tím rozpadol.
Pán Yoo videl tú tragédiu na vlastné oči.
Každý človek by bol z niečoho takého traumatizovaný.
V tej dobe sa dávali rozsudky smrti, ako na bežiacom páse.
Aj keby nezomrel, určite by dostal rozsudok smrti.
Zomrel by tak, či tak.
Bože, je to výborné.
Tento kimbap som mala naposledy pred sedemnástimi rokmi.
Pred sedemnástimi rokmi?
No tak, nepamätáš si na to?
Bol si v ten deň v práci
a tak som išla na tú školskú akciu, čo mala Jin Kang za teba.
Oh, áno. Bola vtedy v piatej triede.
- Pamätáš si, však? - Áno, áno.
Z malého káčatka sa stala veľká labuť.
A dokonca sa stará aj o svojho staršieho brata.
Bože.
- Jedz. - Ďakujem.
Jin Kang nevie....
prečo ju sem vodíš každý rok, však?
Nie a nikdy by sa o tom nemala dozvedieť.
Ten chlap má šťastie.
Vďaka tebe vidí svoju dcéru každý rok.
Bol by som rád, keby to tak vnímal aj on.
Chodím sem už zo zvyku.
Raz za rok sem prídem
a nadýcham sa z Jin Kang čerstvého vzduchu...
Ten kláštor ma istým spôsobom upokojuje.
Pôjdeme za nimi?
Ďakujem.
Nemáš zač.
Kto je to?
Niekto, koho chcem očariť.
To rada počujem.
Ako sa môže stať človek dobrým človekom?
Aký je to dobrý človek?
Je to človek plný lásky.
Človek plný lásky?
Takže nie som dobrý človek.
Máš pravdu.
Čo je? Očakával si, že to popriem?
Nemyslel som si, že ma budete niekedy vedieť pobaviť.
Prečo si v ten deň odišiel?
V deň pohrebu sestry Terezy.
Pán Yang...
Chcem sa vás na niečo spýtať.
Predtým...
Predtým, než som sem prišiel,
sem prišiel policajt,
ktorý hľadal chlapca, ktorý sa na mňa podobal, však?
Moo Young, ten chlapec...
Ja viem.
- Hľadá sa nezvestné dieťa -
Toho chlapca s tou jazvou sem prišiel hľadať rok predtým,
ako som sem prišiel.
Keď som sem prišiel,
riaditeľka sirotinca zavolala na políciu,
pretože chcela vedieť, či tým nezvestným chlapcom nie som ja.
Lenže jej povedali, že už toho nezvestného chlapca našli.
Takže bolo jasné,
že tým chlapcom som nebol ja.
Aj tak som išiel na políciu.
Chcel som sa o tom presvedčiť.
Kedy?
Keď som mal osem rokov.
Myslel som si,
že to bol môj otec.
Myslel som si,
že to bol môj otec.
Zmýlil som sa.
Neviem prečo som mal pocit,
že sa všetko začalo tu na tomto mieste.
Nakoniec....
Nakoniec som mal pravdu a som tu.
Za sirotincom nájdeš jedno jazero.
Nájdeš tam aj kameň, na ktorom som často sedával.
Čo si toľko pri jazere robil?
Sedel.
A okrem toho?
Pozeral som sa na rôzne veci.
Napríklad na starých ľudí, alebo na páry, ktoré boli na rande.
Na čo sa to pozeráš?
Na teba.
Určite si bol takýto nízky a prešibaný.
Zistil si niečo?
Nie, nič moc.
Keď som bola malá, často som premýšľala nad sirotincami.
Chcela som vedieť, aké to je vyrastať v ňom.
Keby nebolo tvojho brata,
pravdepodobne by si po smrti rodičov išla do domova.
Áno... O mojej adopcií som sa dozvedela na základnej škole.
Veď to poznáš...
Ten pocit, keď sa všetky tie kúsky puzzle
dajú dokopy a vytvoria jasný obraz.
To je moment kedy konečne zistíš,
ako to všetko vlastne bolo.
Vždy sa mi zdalo zvláštne, že nemám fotky z môjho detstva.
Taktiež sa mi zdalo zvláštne, že som sa narodila v roku 1990,
no môj otec zomrel v roku 1988.
Povedala som ti o mojej sestre,
ktorá žije v Amerike, však?
Vtedy som nepoznala význam slov,
ktoré povedala môjmu bratovi pred odchodom do Ameriky.
Čo mu povedala?
"Ja som tvoja sestra, nie ona."
Nie som jeho skutočná sestra.
Tie slová sú mi cudzie.
Myslela som si, že tie slová budem v sebe dusiť do konca života.
Tých myšlienok...
mi bolo ľúto.
Určite si mala veľa otázok.
Nedostala si na ne odpoveď, pretože si sa cítila previnilo?
Nie.
Vždy som si myslela,
že sa ma rodičia vzdali, alebo že som sa stratila.
Myslela som si, že sa ma vzdali.
"Akí boli moji rodičia?"
"Prečo sa ma vzdali?"
"Prečo ma musel vychovávať môj brat"
"keď mal menej rokov, ako ja teraz?"
Najsmutnejšie na tom celé je,
že sa mu nedokážem poďakovať....
Nedokážem sa mu poďakovať za to,
že ma vychoval.
Dúfam, že je šťastný.
Je to obdivuhodný muž.
Áno.
Ako je možné, že alkohol mi najviac chutí, keď ho pijem v horách?
Počkaj.
Dúfam, že sa dobre navečerala.
Je mi ľúto,
že tu sedím namiesto Jin Kang.
Zvláštne.
Ako je možné, že si krajšia, keď sa hneváš?
To určite...
Staráš sa ty o mňa vôbec?
A prečo by som sa mal?
Zabudni na to.
Hovoríš hlúposti...
Vedela som to.
Vôbec neviem, o čom sa teraz vlastne rozprávame.
No...
Staráš sa o všetkých ľudí na tomto svete
okrem mňa!
Toto si vždy pomyslím, keď ťa uvidím.
Ak máš niekoho rád, musíš sa o neho starať.
Preto sa o mňa nikdy nestaráš.
Nestarám sa, pretože si sebavedomá žena.
Dobre.
Ale mal by si vedieť,
kto sa na tomto svete o teba stará najviac.
Vieš kto to je, však?
Čo je to s tebou? Zbláznil si sa?
- Som v poriadku. - Bože!
Chcela by som mať stroj času.
A čo by si s ním urobila?
Chcela by som sa vrátiť v čase na toto miesto
a objať malého Moo Younga.
Ešte nie je neskoro.
Chcem sa s tebou vyspať.
Aj ja.
Zajtra musíme ísť do práce. Na zdravie!
Musíme ísť do práce....
Ale môžeme si zobrať voľno.
Dobre.
Áno, mal by si sa takto usmievať častejšie.
Páči sa mi to. Usmievaš sa, ako blázon.
- Blázon? - Áno, blázon.
Si...
Si mojím vzorom.
Všetci hovoria, že si neurobil nič zlé,
no ty sa aj tak obviňuješ.
Lenže....
Dúfam, že už jedného dňa na toto miesto zabudneš
a povieš si "musel by som byť blázon, aby som sem prišiel".
Teším sa na ten deň.
Taký deň nikdy nepríde.
Neviem...
Možno keď budem starý a budem mať demenciu...
Možno vtedy sa to stane.
Ale inak na tento deň nikdy nezabudnem.
Vieš prečo som chcel, aby sa Yu Ri priznala?
Nechcel som, aby trpela ako ja.
O čom to hovoríš?
Vďaka mne niekto zomrel.
Nevedel som, čo mám robiť.
Chcel som sa zabiť,
ale nedokázal som to.
Zomrel mi otec a moja sestra...
ešte chodila na strednú školu.
A moja mama...
Musel som žiť.
Lenže som mal veľa dní pred sebou.
Až príliš veľa dní.
Ako môže ten čas tak rýchlo letieť?
Mal som iba 24.
A vieš čo bolo na tomto všetkom najhoršie?
Fakt, že som nešiel do väzenia.
Nezaplatil som za svoj čin.
Ten fakt ma neskutočne mučí.
Prečo by si mal ísť do väzenia?
Lee Kyung Chul má pravdu.
Nebola to tvoja vina.
Každému je jedno, či sa mu šmyklo, alebo či skočil úmyselne.
Snažil si sa chytiť páchateľa.
Nezabil sa.
Taktiež sa mu nešmyklo.
Nespadol z útesu.
On....
On vôbec nebežal.
Zastrelil som ho.
Titulky preložilo Škaredé Káčatko
- Úsmev, ktorý ti zišiel z očí -